<html><head><meta name="color-scheme" content="light dark"></head><body><pre style="word-wrap: break-word; white-space: pre-wrap;">\documentclass[11pt,a4paper,twoside]{article}
 
 \newcommand{\mysection}[1]{\section*{#1}
 \addcontentsline{toc}{section}{#1}}

 \newcommand{\mysubsection}[1]{\subsection*{#1}
 \addcontentsline{toc}{subsection}{#1}}

 \newcommand{\mysubsubsection}[1]{\subsubsection*{#1}
 \addcontentsline{toc}{subsubsection}{#1}}

 \newcommand{\mys}[1]{\subsubsection*{#1}
 \addcontentsline{toc}{subsubsection}{#1}}

 \textwidth 210mm
 \textheight 297mm
 \addtolength{\textwidth}{-3.6cm}
 \addtolength{\textheight}{-3.1cm}
 \footskip 8mm                          % comment this line for numbered pages
 \addtolength{\textheight}{-\footskip}
% \pagestyle{empty}                      % comment this line for numbered pages
% \pagestyle{fancy}                      % comment this line for numbered pages
 \topmargin -19.4mm
% \headsep 4mm
% \addtolength{\textheight}{-\headsep}
% \headheight 3mm
% \addtolength{\textheight}{-\headheight}
 \evensidemargin -4.4mm
 \oddsidemargin -10.4mm

\parindent=3mm

\renewcommand{\textfraction}{0.05}
\renewcommand{\bottomfraction}{0.95}
\sloppy

\usepackage{czech}
%\usepackage{graphicx}
 \RequirePackage[latin2]{inputenc}
 \usepackage[pdftex,bookmarksopen=true,backref,pdfauthor={Jan\ Hollan}]
 {hyperref}
\newcommand{\mylabel}[2]{\protect\label{#1}\protect\hypertarget{#1}{#2}}
\newcommand {\myref}[2]{\protect\hyperlink{#1}{#2}}
\newcommand{\wwws}[1]{\href{#1}{\nolinkurl{#1}}}

\begin{document}
\twocolumn[{%
{\noindent\huge \bfseries 
\centerline{Hodina a~\emph{rok} pro ,,\ensuremath{\mathbf{&lt;}} 350``}
} \\[5mm]
{\fboxsep=4mm \fbox
{\parbox{0.953\textwidth}{ V~roce 2008 byly publikovány práce, které 
dokázaly, ľe 
\emph{koncentrace skleníkových plynů uměle přidávaných do atmosféry jiľ 
dávno přesáhly úroveň, která znamená nebezpečný zásah do klimatického systému 
Země}. Předtím se soudilo, ľe nebezpečné úrovně dosáhneme aľ v~daląích 
desetiletích, nebo ľe se jí můľeme i~vyhnout, pokud emise 
skleníkových plynů dostatečně sníľíme. Omezíme-li se na hlavní 
skleníkový plyn s~dlouhou ľivotností v~ovzduąí, oxid uhličitý, bezpečná 
koncentrace není nějaká budoucí 550 ppm nebo 450 ppm, 
ani ta dneąní 386 ppm. Bezpečná koncentrace určitě 
nepřesahuje hodnotu 350 ppm. Takovou, kterou jsme překročili jiľ r. 1988... 

Nemá-li se klima měnit katastrofálně rychlým tempem a~do podoby daleko 
před čtvrtohorami, je nutné emise skleníkových plynů nejen přestat 
zvyąovat, a~pak postupně sníľit k~nule. Je dokonce nezbytné začít vracet uhlík 
z~ovzduąí zpět do země. Jakékoliv daląí tuny CO$_2$, které do ovzduąí 
nyní uvolníme, znamenají velké břímě uľ i~pro naąi generaci, natoľ pro 
generace daląí. Jejich emitování se stalo \emph{nemorálním}. 
Odčerpat je z~atmosféry bude pomalé, nákladné a~obtíľné. Nicméně nutné.
Přibude-li jich přílią mnoho, nepodaří se je odstranit včas.

Proč jsme se to dozvěděli tak pozdě? Proč ,,rok pro
\ensuremath{\mathbf{&lt;}} 350``? O~tom viz daląí text.}}}}

\bigskip
]

\thispagestyle{empty}


\mys{Úvod}

 Vlna symbolického večerního vypnutí světel na jednu hodinu, běľící po
Zemi večer ze soboty na neděli koncem března
(\wwws{http://earthhour.org}), získala letos jiný akcent, neľ měla
vloni.

 Tehdy totiľ i~aktivní účastníci Hodiny Země ľili \emph{vąichni}
v~domnění, ľe je sice potřeba začít měnit zaběhlé způsoby rozmarného
ľivota vyľadujícího čím dál více fosilních paliv, ale ľe jeątě máme
chvíli času. ®e stačí jen ,,přibrzdit``, ľe zemské ovzduąí jeątě něco
snese. Takľe\dots{} světla můľeme po hodině zase vąechna klidně zapnout.

 Během roku 2008 jsme se ale dozvěděli, ľe uľ před dvaceti lety
přesáhlo sloľení atmosféry, pokud jde o~lidmi produkované skleníkové plyny,
kritickou hladinu. Pokud by trvalo řadu desítek, natoľ stovek let,
znamenalo by zásadní, nebezpečný zásah do klimatického systému Země.

 Jak je moľné, ľe se taková zvěst dostala na veřejnost aľ v~roce 2008? 

\mys{Chladící aerosoly}
 
 Hlavním důvodem je, ľe oteplující vliv přidaných skleníkových plynů byl
do značné míry vyrovnán ochlazujícím vlivem antropogenních aerosolů.
Zejména takových, které vznikají z~oxidů síry a~dusíku, neľádoucích
vedlejąích produktů spalování. Vlivem zvýąeného mnoľství aerosolů se na
zemský povrch dostává méně slunečního záření. Nebýt velkých průběľných
emisí těchto zdraví ąkodlivých látek s~nevelkou ľivotností v~ovzduąí,
oteplování by zejména od poloviny dvacátého století probíhalo výrazně
rychleji. Pokud ale tyto emise ,,SOXů a~NOXů`` klesnou, díky snahám
o~ozdravení ovzduąí (jako se to uľ stalo v~případě síry v~EU), a~časem
i~díky poklesu uľívání fosilních paliv vůbec, vliv přidaných
skleníkových plynů se projeví naplno. I~kdyby koncentrace skleníkových
plynů s~dlouhou ľivotností zůstaly na dneąní úrovni -- koncentrace toho
hlavního, oxidu uhličitého, nicméně stále rychleji stoupají
-- narostla by teplota uľ během 21. století nad mez,
kterou EU vyhlásila za nejvyąąí přípustnou, tedy o~2 stupně oproti době
před průmyslovou revolucí. A~rostla by dále. (Ramanathan a~Feng,
Schellnhuber, 2008).

 Vliv aerosolů na zpomalení oteplování je znám jen velmi nepřesně.
Pravděpodobně je větąí, neľ se běľně soudilo; to podle toho, ľe dle
měření probíhá ohřívání oceánů pomaleji, neľ vychází z~modelů, které
k~dobře známému vlivu skleníkových plynů připočítávají hrubě odhadovaný
vliv aerosolů. Jestli hloubky oceánů opravdu neodebírají teplo ze
svých povrchových vrstev tak rychle, jak se doposud uvaľovalo, pak se
oteplování můľe ,,s~vyčiątěním`` ovzduąí od oxidů síry a~dusíku dosti
zrychlit. Na brzké ,,\emph{nebezpečné antropogenní naruąení klimatického
systému}`` jemuľ jsme se spolu
s~prakticky vąemi státy světa začátkem devadesátých let zavázali
\emph{Rámcovou úmluvou OSN o~změně klimatu} předejít (viz podrobněji
\wwws{http://amper.ped.muni.cz/gw/unfccc_cz}) máme tedy uľ bohuľel
,,zaděláno``.

\mys{Zpětné vazby a~dlouhodobá citlivost klimatu}

 Jedno takové naruąení uľ ostatně probíhá: letní rozpad souvislého
mořského ledu plovoucího na Severním ledovém oceánu. Nikdo na světě jej
tak brzy nečekal. Tmavá hladina místo bílého ledu se sněhem znamená
mnohem větąí  pohlcování slunečního záření a~má tím silný oteplující
vliv, globální i~místní, projevující se na pevninách  i~více neľ
tisíc kilometrů od pobřeľí. Tento jev,  spolu se zrychlováním úbytku
masy Grónského ledového příkrovu, odumíráním korálů a~tropických
deątných lesů, uvolňováním metanu z~rozmrzající Sibiře, Aljaąky a~Kanady
atd. je silnou indicií, ľe jiľ \emph{dneąní} stav ovzduąí znamená váľné
dopady. Na mnoho ekosystémů, kultur, populací. A~také ohroľení vlivem
nástupu silných \emph{zesilujících} zpětných vazeb, které byly aľ dosud
přehlíľeny.

 Rozhodující práce, která přesvědčivě dokázala, ľe nelze připustit daląí
dlouhodobý růst koncentrací zejména oxidu uhličitého nad dneąní úroveň,
ale ľe je naopak nutno jejich růst co nejdříve zastavit a~koncentrace uměle
sniľovat, byla publikována aľ v~listopadu 2008 (Hansen et al 2008). Ta
jiľ není zatíľena nejistotami kolem dneąního vlivu aerosolů. Jejím
hlavním podkladem jsou údaje o~klimatu během uplynulých desítek miliónů
let. Ty ukazují, ľe dlouhodobá citlivost klimatu na změnu sloľení
ovzduąí je dvojnásobná oproti citlivosti ,,krátkodobé``. U~té 
\emph{krátkodobé}
se totiľ neuvaľuje změna albeda (odrazivosti Země pro sluneční záření) 
vlivem úbytku sněhu a~ledu a~nástupu vegetace do oblastí dříve pustých
a~proto světlejąích. Nebere se u~ní v~potaz ani uvolňování metanu i~CO$_2$
z~rozmrzajících půd a~mořského dna.  Modely, dle nichľ se zdálo, ľe jsme
se na úroveň oněch nebezpečných koncentrací jeątě nedostali, počítaly
právě jen s~takovouto krátkodobou citlivostí klimatu na koncentraci
CO$_2$, která neuvaľuje ľádné pomalu se rozbíhající zpětné vazby...

 Je pravda, ľe zatím neumíme dost přesně spočítat tempo oteplování během
tohoto století. Přesto ale spolehlivě víme, ľe kdyby trvaly koncentrace
současné, oteplí se oproti dneąku jeątě alespoň o~daląí dva stupně.
Nepotřebujeme k~tomu modelovat vývoj klimatu, stačí, ľe známe souvislost
koncentrací oxidu uhličitého a~průměrné globální teploty v~minulých
dobách, před deseti tisíci aľ deseti milióny let. Jsou to doby, kdy byla
zaledněná Antarktida a~kolísalo zalednění v~Arktidě.

\mys{Nebezpečné oteplení a~nebezpečné koncentrace}

 Ke konci roku 2008 dosáhla časově zprůměrovaná koncentrace CO$_2$
v~ovzduąí hodnoty 386 ppm (zaokrouhleně tedy 0,4 promile; na milión
molekul vzduchu připadá 386 molekul CO$_2$), tempo jejího nárůstu je
nyní uľ 2 ppm za rok. V~první půli osmnáctého století,  před začátkem
průmyslové revoluce, bylo oxidu uhličitého jen 0,3 promile, přesněji 280
ppm, o~sedm tisíc let dříve dokonce jen 260 ppm.

 Před rokem 2008 se běľně uvádělo, ľe nechat koncentraci CO$_2$
vystoupat aľ na 450 ppm a~takovou pak udrľovat nebude jeątě představovat
skutečné nebezpečí pro budoucnost přírody a~lidstva na Zemi. I~takový
cíl byl a~je dosud povaľován za ohromně náročný, stěľí dosaľitelný, ve
starąích pracech se proto uváděla i~jeątě volnějąí, snáze splnitelná
mez 550 ppm.

 V~roce 2009 ale uľ víme, ľe bezpečná koncentrace CO$_2$ není větąí, ale
\emph{menąí} neľ ta současná! Rozhodně nepřesahuje 350 ppm, tedy
úroveň, kterou naposledy měla v~roce 1988. Vrátit se přinejmenąím pod
tuto hodnotu je nezbytné, pokud chceme zachovat naději na to, ľe se Země
zcela nepromění a~zůstane ve stavu podobném tomu, v~jakém byla během
celého vývoje civilizace (v~období zvaném holocén). Jen při návratu pod
tuto hladinu koncentrace je ąance splnit onen téměř vąeobecně uznávaný
nezbytný cíl, vyhnout se oteplení větąímu neľ o~2,0~°C oproti době před
nástupem průmyslu (či oproti druhé polovině 19. století, z~níľ uľ máme
dostatek měření; teploty o~sto let dříve byly podobné).  Z~toho bylo
začátkem 21. století uľ 0,7~°C vyčerpáno.  Nyní to tedy znamená zabránit
daląímu oteplení větąímu neľ o~1,3~°C. 

\mys{Emise se musí stát ,,negativní``}

 Ve skutečnosti by i~takové oteplení bylo přílią velké, bezpečnějąí
limit je jen 1,0~°C oproti začátku století.  Aby nebyl překročen, je
nutno nejen vrátit koncentraci CO$_2$ pod 350  ppm, ale také co nejvíce
zkrátit dobu, po kterou ji bude přesahovat.  To lze jen tak, ľe
zastavíme růst emisí velmi brzy a~zajistíme jejich  daląí, rychlý
a~trvalý pokles. Bude dokonce nutné, aby se antropogenní 
toky uhlíku do ovzduąí staly uľ
začátkem druhé poloviny století \emph{negativní}.   Tedy aby byl uhlík 
z~atmosféry uměle ukládán do   země tempem vyąąím, neľ do ní bude v~nějaké
míře uměle uvolňován. Mnoľství zoxidovaného uhlíku z~fosilních paliv,
někdejąích lesů a~půd,  které je potřeba z~ovzduąí odčerpat, činí mnoho
set miliard tun...

 Lze vůbec takové situace ,,s~negativními emisemi`` dosáhnout? 
Vľdy» uľ jen sníľit emise k~nule, 
tj. zastavit degradaci půd, odlesňování a~předevąím uvolňování
zoxidovaného uhlíku z~fosilních paliv do atmosféry bude velmi těľké!
Přesto takové opačné bilance, neľ máme dnes, dosáhnout lze. A~to i~kdyľ
na ono ukládání uhlíku neexistují, ba vlastně ani nejsou myslitelné
ľádné ,,zázračné`` technologie, které by to dokázaly dělat podobně
rychle,  jako dnes do ovzduąí uhlík přidáváme. Známou spolehlivou
metodou, i~kdyľ poměrně pomalou, je \emph{jen} ta, ľe se podstatná část
vypěstované biomasy,  která při svém růstu uhlík z~ovzduąí odčerpala, 
uľije sloľitějąím způsobem, neľ je zatím běľné. Jedna moľnost je 
pumpovat CO$_2$ z~jejích spalin do podzemních vrstev (to se označuje
jako CCS,  carbon capture and storage, záchyt a~ukládání uhlíku;  
v~malém měřítku se začíná zkouąet při spalování fosilních paliv).  Takovou
technologii ale nebude moľné pouľít vąude, natoľ pro větąinu biomasy.
Významnějąí je proto druhý způsob, totiľ biomasu energeticky vyuľít jen
zčásti a~zbytek (aľ polovinu) její suąiny jen nechat ve vhodných
reaktorech zuhelnatět. Jemnozrnný uhel  (anglicky \emph{biochar}, viz
odkazy dole)  takto vyrobený lze ve značném mnoľství vpravovat do půdy,
ev. jej předtím jeątě smísit s~hnojivy, či dokonce na něj adsorbovat
část CO$_2$ ze spalin. Takové bude zřejmě druhé nejdůleľitějąí poslání
zemědělství a~lesnictví v~tomto i~během daląích staletí. Tím hlavním
samozřejmě zůstane produkce potravin a~krmiv či paliv. Obě poslání si
bohuľel budou  konkurovat, i~kdyľ uhel z~biomasy postupně přispěje 
k~vyąąí úrodnosti půd. 

\mys{Na dneąních emisích velmi záleľí}

 Jak moc lidí v~budoucnu Země uľiví, to  záleľí právě na tom, kolik
uhlíku jeątě z~rezervoárů pozemních (lesů, půd) a~hlavně podzemních
(fosilní paliva, vápenec) do ovzduąí uvolníme. Kaľdé tuny je ąkoda, na
desítky, stovky, tisíce let přispěje k~oteplování a~bude potřeba
vynaloľit mnoho úsilí na její odčerpání zpět do země. Uľ sama změna
klimatu kapacitu Země, pokud jde o~zemědělskou produkci, značně sníľí. 
A~bude-li nutno změnu klimatu zvláątě rychle brzdit, tím méně ze
zemědělské produkce zbude pro energetické a~potravinové vyuľití.  

 Prohlédnutí, které nám rok 2008 přinesl, lze přirovnat k~vystřízlivění
poté, co se ukázalo, ľe nejen ľe nemáme hotovost na zaplacení útraty, ale
ľe jsme prohráli či propili vąechen majetek a~zadluľili své potomky na
mnoho generací... U~dluhů se to naątěstí stát nemůľe, věřitelé jich
větąinu prostě ,,odepíąí`` a~dluľníci dnes
v~civilizovaném světě legálně neupadnou do otroctví. Znečiątění ovzduąí
a~oceánů oxidem uhličitým ale ľádným právním aktem zruąit nelze.

 Jeątě před rokem mohla větąina z~nás povaľovat spotřebu fosilních paliv
za oprávněnou nezbytnost, či v~případě zjevného plýtvání za rozmařilost,
kterou si lze jeątě pár let dovolit. Dnes se na ni, poučeni, musíme chtě
nechtě dívat jako na hřích. Jistě se bez ní nemůľeme ze dne na den zcela
obejít, to by se naąe společnost zhroutila. Ale v~mnohých případech
můľeme jejich spotřebu radikálně sníľit opravdu rychle. Ve kterých, to
si brzy uvědomíme, pokud \emph{budeme mít stále na paměti, ľe spalování
fosilních paliv je zavrľeníhodné}. ®e uľ proměnilo holocén v~daląí
geologickou epochu, antropocén, a~začalo rozvracet dosud dobře fungující
sluľby, které lidstvu a~vąem daląím společenstvím Země během holocénu
poskytovala. ®e náą blahobyt, kterého jsme vyuľitím fosilních paliv
dosáhli,  je zcela na úkor budoucích generací. Starąí generace si moľná
vzpomene  na heslo ,,nesvítíte zbytečně{?}``. Samozřejmě, ľe mnohdy
svítíme (cestujeme, topíme) zbytečně nebo zbytečně moc, a~téměř vľdy 
i~ąpatným, neefektivním způsobem! Omluvou nám není, ľe ,,na to máme``, 
právě naopak. 

 Korálové útesy jsou příkladem donedávna dobře fungující  sluľby: dnes
čím dále rychleji odumírají nejen vinou vyąąí teploty vody, ale také
zvýąené kyselosti povrchových vrstev oceánů. Ta je dána právě zvýąenou
koncentrací CO$_2$ v~ovzduąí. Aľ kdyľ ji sníľíme zpět pod hodnoty z~roku
1988 a~dřívějąí, mohou se snad začít opět obnovovat. Nejde přitom jen 
o~krásu a~biodiverzitu moří a~oceánů, ale i~o~obľivu stovek miliónů lidí:
v~korálových útesech se rozmnoľuje podstatná část rybích druhů, na 
nichľ je závislý rybolov. 

\mys{Naléhavý cíl, nové paradigma}

 \emph{Vrátit se alespoň na 350 ppm je ten první, počáteční cíl}.
U~fenoménů, jako je ledová pokrývka arktického oceánu i~během léta, to pro
nápravu stačit nebude. Dost moľná bude potřeba \emph{vrátit se pod 300 ppm,
tedy na úrovně ze začátku 20. století}. Nebo i~pod úrovně jeątě starąí,
předprůmyslové -- aby se zastavily samovolné daląí změny, které se za
vyąąích teplot rozběhnou. To vąechno dnes nevíme. Víme ale, ľe tu moľnost
musíme daląím generacím zachovat otevřenou. Na nás je jen ten první krok:
zpět na 350, co nejdříve!

 Je jasné, ľe smířit se s~takovou skutečností, ba začít se podle ní
chovat, je naprostá změna paradigmatu. Větąí, neľ přinesl Albert
Einstein svými dvěma teoriemi relativity, speciální a~obecnou. Pro
větąinu lidí ąlo tehdy o~to, zda tomu věřit či ne. Jen malá část vědecké
obce byla schopna si Einsteinovy práce prostudovat a~posoudit, jsou-li
správné, jeątě menąí část to udělala. Mnoho fyziků toho formálně
schopných to nezvládlo a~teorii relativity ze zásady odmítali:
příčila se jejich pojetí světa. V~Brně se tím ,,proslavil`` prof.
Hostinský -- nebýt toho, jeho jméno by dnes bylo takřka neznámé...

 Plně pochopit přelomovou práci kolektivu Hansen a~spol. můľe být jeątě
obtíľnějąí, např. proto, ľe se týká řady oborů. Opět platí, ľe vědci,
kteří jsou toho schopni, by tak měli učinit. A~pak své zjiątění tlumočit
veřejnosti. U~teorie relativity ąlo jen o~společenskou konverzaci.
V~případě změny klimatu jde ale o~ľivot. Jde nyní také o~poslední léta,
ne-li měsíce, kdy jeątě máme naději Zemi, tak jak nám byla svěřena,
zachránit a~umoľnit v~tom pokračovat daląím generacím. Pokud to
nezvládneme, nikdo daląí uľ to nikdy (během nejbliľąích tisíciletí)
nebude moci napravit.

Rok 2009 je pro budoucí vývoj klíčový. V~prosinci se v~Kodani na konferenci 
Rámcové úmluvy ,,COP 15`` mají stanovit pravidla pro dobu po roce 2012. 
Je jeątě ąance, ľe k~cíli ,,\ensuremath{\mathbf{&lt;}} 350`` povedou. 
Účinným nástrojem k~dosaľení takového cíle jsou asi jen velké a~trvale rostoucí poplatky 
za vąechen do ovzduąí emitovaný uhlík (viz Odkazy). 
Pokud se letos nepodaří takový cíl a nástroj dohodnout, těľko to půjde dohnat.


\medskip
{~\hfill
 Jan Hollan, jaro 2009}


\mys{Odkazy:}
\parindent=0pt
 Ramanathan, V., Feng, Y (2008): On avoiding dangerous anthropogenic
interference with the climate system: Formidable challenges ahead. 
\emph{Proc.
Nat. Acad. Sci. USA} \textbf{105}:14245-14250; published online before print
September 17, 2008, doi:10.1073/pnas.0803838105. (O~prvním autorovi 
viz \wwws{http://en.wikipedia.org/wiki/Veerabhadran_Ramanathan}.)
\parskip=0.5\baselineskip
\raggedright

 Schellnhuber, H.J. (2008): Global warming: Stop worrying, start
panicking? \emph{Proc. Nat. Acad. Sci. USA} \textbf{105}:14239-14240; published online
before print September 18, 2008, doi:10.1073/pnas.0807331105.
(O~autorovi viz 
\wwws{http://de.wikipedia.org/wiki/Hans_Joachim_Schellnhuber}.)

 Hansen, J., Sato, M., Kharecha, P., Beerling, D., Berner, R., et al
(2008): Target atmospheric CO$_2$: Where should humanity aim? 
\emph{Open Atmos. Sci. J.}, \textbf{2}, 217-231, 
doi:10.2174/1874282300802010217. 
Abstrakt a~plný text i~na
 \wwws{http://pubs.giss.nasa.gov/abstracts/2008/Hansen_etal.html}. 
 (O~prvním autorovi viz \wwws{http://en.wikipedia.org/wiki/James_Hansen}.)

 Překlady starąích Hansenových textů, tisková zpráva University Yale
k~výąe uvedené publikaci a~odkaz na jeho stránky s~daląími pracemi viz
\wwws{http://amper.ped.muni.cz/gw/hansen}

 Osvětě o~dneąním stavu poznání se věnuje hnutí \wwws{http://350.org}

\textbf{Uhel z~biomasy:}

 Biochar - Wikipedia, the free encyclopedia,
\wwws{http://en.wikipedia.org/wiki/Biochar}

 \wwws{http://www.biochar-international.org}

\emph{The Promise of Biochar}, film pro konferenci COP 14 v~Poznani,
atd., \wwws{http://www.venearth.com/}

\textbf{Ekonomické nástroje} -- viz odkazy z~textu
 \emph{Nové práce o~uhlíkových poplatcích},
 \wwws{http://www.ekolist.cz/nazor.shtml?x=2158405}
 
\textbf{Překlady moderních dokumentů o~změně klimatu do čeątiny:}
\wwws{http://amper.ped.muni.cz/gw}
 
\end{document}

160&nbsp; 161ˇ 162˘ 163Ł 164¤ 165Ą 166¦ 167§ 168¨ 169© 170Ş 171« 172¬ 173­ 174® 175Ż
176° 177± 178˛ 179ł 180´ 181µ 182¶ 183· 184¸ 185ą 186ş 187» 188Ľ 189˝ 190ľ 191ż
192Ŕ 193Á 194Â 195Ă 196Ä 197Ĺ 198Ć 199Ç 200Č 201É 202Ę 203Ë 204Ě 205Í 206Î 207Ď
208Đ 209Ń 210Ň 211Ó 212Ô 213Ő 214Ö 215× 216Ř 217Ů 218Ú 219Ű 220Ü 221Ý 222Ţ 223ß
224ŕ 225á 226â 227ă 228ä 229ĺ 230ć 231ç 232č 233é 234ę 235ë 236ě 237í 238î 239ď
240đ 241ń 242ň 243ó 244ô 245ő 246ö 247÷ 248ř 249ů 250ú 251ű 252ü 253ý 254ţ 255˙
</pre></body></html>