\newcommand{\lat}[1]{\emph{#1}}

\newcommand{\mci}[2]{\cite[#1]{#2}}

\newcommand{\e}[1]{\emph{#1}}


\twocolumn[{%
{\noindent\Huge \bfseries 
Ekologick� sv�teln� zne�i�t�n�
} \\[6mm]
\textbf{Travis Longcore a~Catherine Rich} \\[6mm]
{\fbox
{\parbox{0.987\textwidth}{Ekologov� ji� dlouho studuj� rozhoduj�c� roli p��rodn�ho
   sv�tla, jak se projevuje v~regulaci mezidruhov�ch interakc�, ale a� na
   ojedin�l� v�jimky nezkoumali d�sledky um�l�ho no�n�ho osv�tlen�.
   V~minul�m stolet� rozsah a~intenzita um�l�ho osv�tlen� natolik
   vzrostly, �e m� podstatn� dopady na biologii a~ekologii druh�
   v~p��rod�. Rozli�ujeme ,,astronomick� sv�teln� zne�i�t�n�``, kter� kaz�
   pohled na no�n� nebe, od ,,ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n�``, kter�
   m�n� p��rodn� sv�teln� pom�ry v~suchozemsk�ch a~vodn�ch ekosyst�mech.
   N�kter� katastrofick� d�sledky sv�tla pro jist� taxonomick� skupiny
   jsou dob�e zn�my, jako �mrt� ta�n�ch pt�k� u~vysok�ch osv�tlen�ch
   konstrukc� a~�erstv� vyl�hl�ch �elv dezorientovan�ch sv�tly na jejich
   rodn�ch pl��ch. Jemn�j�� vlivy um�l�ho no�n�ho osv�tlen� 
na chov�n� druh� a
   ekologii spole�enstev
jsou h��e zn�my a~tvo�� nov� ohnisko
   pozornosti pro v�zkum v~ekologii a~tak� nal�havou v�zvu pro ochranu
   p��rody.
   }} \\[2mm]}
{\textit{\bfseries Front Ecol Environ 2004; 2(4): 191--198} \\[1mm]}
}]

\thispagestyle{empty}

%\begin{multicols}{2}

   Jako denn� tvorov� hledali lid� oded�vna zp�soby, jak osv�tlit noc.
   V~p�edpr�myslov�ch dob�ch bylo sv�tlo um�le vytv��eno p�len�m r�zn�ch
   materi�l�, jako oleje, d�eva a~dokonce su�en�ch ryb. Jakkoliv takov�
   metody osv�tlov�n� jist� lok�ln� ovliv�ovaly chov�n� a~ekologii
   �ivo�ich�, jejich vlivy byly omezen�. Pom�rn� ned�vn� vyn�lez a~rychl�
   roz���en� elektrick�ch sv�tel v�ak prom�nily no�n� prost�ed� na
   podstatn� ��sti povrchu Zem�.




%Ecological light pollution 

%T Longcore and C Rich

\begin{table}[b]
\noindent\fbox%
{\begin{minipage}{0.96\columnwidth}

~
\smallskip

\centerline{\bfseries\large V~kostce:}
\begin{list}{$\bullet$}%
{\topsep=0pt \itemsep=0pt \parsep=0pt \leftmargin=5mm}


\item Ekologick� sv�teln� zne�i�t�n� zahrnuje chronick� nebo periodicky 
zv��en� osv�tlen�, ne�ekan� zm�ny v~osv�tlen� a~p��m� osln�n�.

\item �ivo�ichov� mohou b�t vlivem p��davn�ho osv�tlen� ve v�t�� m��e orientovan� 
nebo naopak dezorientovan� a~mohou b�t p�itahov�ni nebo odpuzov�ni 
osln�n�m, co� ovliv�uje potravn� chov�n�, reprodukci, komunikaci a~ostatn� 
d�le�it�
   �ivotn� projevy.

\item Um�le p�idan� sv�tlo naru�uje mezidruhov� interakce, kter� se vyvinuly 
v~p��rodn�ch podm�nk�ch st��d�n� sv�tla a~tmy, co� m� z�va�n� d�sledky 
pro ekologii spole�enstev. \\[0.5mm]

\end{list}

\end{minipage}
}


\medskip
\hrule

\smallskip
\noindent\textit{The Urban Wildlands Group, PO Box 24020, Los Angeles, CA 90024-0020 
(longcore@urbanwildlands.org)}

\end{table}

Ekologov� mo�n� rozvrat ekologick�ch syst�m� um�l�m no�n�m osv�tlov�n�m
neignorovali tak docela. N�kolik autor� napsalo p�ehledy potenci�ln�ch 
vliv� na ekosyst�my nebo taxonomick� skupiny, publikovan� v~,,�ed�`` 
literatu�e (\mci{Health Council of the Netherlands 2000}{HealthC};
\mci{Hill 1990}{Hill}), 
konferen�n�ch sborn�c�ch (\mci{Outen 2002}{Outen}; 
\mci{Schmiedel 2001}{Schmiedel}) 
a~�asopiseck�ch �l�nc�ch (\mci{Frank 1988}{Frank};
\mci{Verheijen 1985}{Verheijen}; \mci{Salmon 2003}{Salmon2003}). 
Nyn�j�� p�ehled se op�r� o~dosavadn� literaturu na toto t�ma 
a~o~konferenci organizovanou autory v~roce 2002, nazvanou 
\e{Ekologick� d�sledky um�l�ho no�n�ho osv�tlov�n�}. Sna��me se naj�t role,
kter� hraje um�l� no�n� osv�tlov�n� p�i prom��ov�n� ekologick�ch 
interakc� nap��� taxony. To je n�co jin�ho ne� p�ehled vlivu sv�cen� na 
jednotliv� taxonomick� skupiny. Nejprve diskutujeme 
velikost a~rozsah ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n�, a~tak� zp�soby  
m��en� sv�tla pro ekologick� v�zkum. Pak se v�nujeme zaznamenan�m 
a~potenci�ln�m vliv�m um�l�ho no�n�ho osv�tlov�n� v~hierarchick�ch 
stupn�ch  behavior�ln� a~popula�n� ekologie, ekologie 
spole�enstev a~ekosyst�m�. Jakkoliv je takov� hierarchie pon�kud um�l� 
a~ur�it� m�niteln�, ilustruje ���i potenci�ln�ch n�sledk� ekologick�ho 
sv�teln�ho zne�i�t�n�. D�le�it� vlivy sv�tla na fyziologii organism� 
(viz \mci{Health Council of the Netherlands 2000}{HealthC}) 
zde diskutov�ny nejsou. 


\section*{\raggedright 
Astronomick� a~ekologick� sv�teln� zne�i�t�n�: velikost a~rozsah}
\addcontentsline{toc}{section}{% 
Astronomick� a~ekologick� sv�teln� zne�i�t�n�: velikost a~rozsah}

Term�n ,,sv�teln� zne�i�t�n�`` se u��v� ji� �adu let a~ve v�t�in� 
situac� se vztahuje na degradaci lidsk�ch pohled� na no�n� oblohu. 
Tehdy se ale jedn� jen o~,,astronomick� sv�teln� 
zne�i�t�n�``, kdy jsou hv�zdy a~jin� nebesk� t�lesa vymaz�na sv�tlem,
kter� bu� sm��uje vzh�ru nebo je tam odra�eno. Jde o~fenom�n velk�ho 
m���tka, 
se statis�ci sv�teln�mi zdroji kumulativn� p�isp�vaj�c�mi zv��en�mu 
no�n�mu osv�tlen� ovzdu��; sv�tlu rozpt�len�mu ovzdu��m zp�t k~zemi se 
��k�  
,,z�� oblohy`` (skyglow, \myref{obr1}{obr. 1}). My pro
um�le produkovan� sv�tlo, kter� zasahuje do p��rodn�ho st��d�n� sv�tla
a~tmy v~ekosyst�mech, zav�d�me term�n ,,ekologick� sv�teln� 
zne�i�t�n�``. Verheijen (\mci{1985}{Verheijen}) navrhl term�n 
,,photopollution``, ��m� mysl� 
,,um�l� sv�tlo s~ne��douc�mi dopady na �ivot v~p��rod�``. Proto�e 
fotopoluce znamen� doslova ,,sv�teln� zne�i�t�n�`` a~proto�e sv�teln� 
zne�i�t�n� se dnes tak �asto ch�pe jen jako zhor�en� vzhledu 
no�n�ho nebe 
a~lidsk�ho vn�m�n� noci, v���me, �e je pot�eba m�t k~dispozici i~n�jak� 
p�esn�j�� term�n. Ekologick� sv�teln� zne�i�t�n� zahrnuje p��m� 
osl�ov�n�, chronicky zv��enou intenzitu osv�tlen� a~p�echodn�, ne�ekan�
v�kyvy v~osv�tlen�. Mezi jeho zdroji jsou 
z�� oblohy, osv�tlen� budovy a~v�e, uli�n� sv�tla, ryb��sk� �luny, 
bezpe�nostn� sv�tla, sv�tla na vozidlech, pochodn� na mo�sk�ch t�n�ch 
plo�in�ch, a~dokonce sv�tla na v�zkumn�ch ponork�ch, kter� v�echna 
mohou v~r�zn� m��e rozvracet ekosyst�my. Fenom�n tud�� zahrnuje 
potenci�ln� vlivy ve velk�m rozsahu prostorov�ch a~�asov�ch m���tek.


Rozsah ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n� je glob�ln� (\mci{Elvidge 
a~kol. 1997}{Elvidge1997}; \myref{obr2}{obr. 2}). Prvn� atlas 
um�l�ho jasu oblohy ilustruje, �e astronomick� sv�teln� zne�i�t�n� 
dosahuje na v�echny obydlen� kontinenty (\mci{Cinzano a~kol. 
2001}{Cinzano}). Cinzano a~kol. \mci{2001}{Cinzano} vypo��tali, �e jen 
polovina 
Ameri�an�  �ije v~m�stech, kde v~noci nast�v� dostate�n� tma na to, 
aby zrak p�e�el zcela z~��pkov�ho vid�n� na ty�inkov�, a~�e 18,7~\% 
pevn�ho povrchu Zem� m� nad sebou no�n� oblohu, kter� je podle 
astronomick�ch m���tek zne�i�t�n�. Takov�mi hladinami 
osv�tlen� mohou b�t ekosyst�my ovlivn�ny; nav�c i~sv�tla, kter� nep�isp�vaj� ke zv��en� 
z��i oblohy, mohou m�t st�le je�t� ekologick� dopady, tak�e ekologick� 
sv�teln� zne�i�t�n� se t�k� je�t� v�t�� ��sti Zem�. Osv�tlen� ryb��sk� 
flotily, mo�sk� ropn� t�n� plo�iny i~v�letn� lod� p�in�ej� rozvrat 
p�soben� um�l�m no�n�m sv�cen�m do sv�tov�ch oce�n�.

\begin{figure}[tb]

\ing{fig01}{}
\caption{\itshape Sch�ma ekologick�ho a~astronomick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n�}
\mylabel{obr1}{}

\end{figure}


Tropy mohou b�t na zm�ny  p��rodn�ho denn�ho st��d�n� (tj. s~periodou 
24~h) sv�tla a~tmy zvlṻ citliv�, proto�e denn� cykly jsou tam po cel� 
rok stejn� (\mci{Gliwitz 1999}{Gliwitz1999}). U~tropick�ch druh� adaptovan�ch na di�nn� zm�ny 
s~minim�ln�mi sez�nn�mi v�kyvy je ovlivn�n� zkr�cenou nebo sv�tlej�� noc� 
pravd�podobn�j��. Samoz�ejm�, druhy m�rn�ch nebo pol�rn�ch z�n, kter� 
jsou aktivn� jen v~��sti roku, jsou na tom podobn�. I~druhy m�rn�ho 
p�sma budou n�chyln� k~naru�en�, pokud z�visej� na sez�nn�ch 
zm�n�ch d�lky dne jako�to podn�tech k~zah�jen� p��slu�n�ch d�le�it�ch 
typ� chov�n�. 

\mysection{M��en� a~jednotky} 

M��en� ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n� �asto zahrnuje zji�t�n� 
intenzity osv�tlen� na dan�m m�st�. Intenzita osv�tlen� je mno�stv� 
sv�tla dopadaj�c� na jednotkovou plochu -- nen� to jedin� m��en� 
relevantn� pro ekologick� sv�teln� zne�i�t�n�, ale je nejb�n�j��. 
Sv�tlo kol�s� co do intenzity (po�tu foton� na jednotkovou plochu) 
a~spektr�ln�ho slo�en� (vzta�en�ho na vlnovou d�lku).  Ide�ln� by 
ekologov� m�li m��it osv�tlen� ve fotonech na �tvere�n� metr za sekundu 
s~doprovodn�mi m��en�mi vlnov�ch d�lek p��tomn�ho sv�tla. �ast�ji se 
osv�tlen� m��� v~luxech (nebo v~jednotk�ch zvan�ch footcandle, 
nepat��c�ch do SI), kter� vyjad�uj� mno�stv� sv�tla vn�man�ho lidsk�m 
zrakem. Vyj�d�en� v~luxech klade v�t�� d�raz na vlnov� d�lky sv�tla, 
kter� lidsk� zrak vn�m� nejv�ce, a~men�� d�raz na vlnov� d�lky vn�man� 
lidmi jen m�lo. Proto�e jin� organismy vn�maj� sv�tlo odli�n�, 
a~k~tomu vn�maj� i~vlnov� d�lky pro lidi neviditeln�, m�l by budouc� 
v�zkum ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n� takov� odli�nosti 
identifikovat a~m��it sv�tlo p��slu�n�m zp�sobem. Nap��klad 
Gal a~kol. \mci{1999}{Gal} 
vypo��tal k�ivku citlivosti vidlono�ce jezern�ho na sv�tlo 
a~ud�val intenzitu osv�tlen� v~luxech p�izp�soben�ch spektr�ln� 
citlivosti tohoto druhu. 

Ekologov� se st�et�vaj� s~praktick�mi obt��emi, kdy� vyjad�uj� 
informace o~sv�teln�ch podm�nk�ch. Lux je standard u��van� tak�ka v�emi 
sv�teln�mi n�vrh��i, sv�teln�mi in�en�ry a~lidmi zab�vaj�c�mi se 
ochranou prost�ed�; komunikace s~nimi vy�aduje pou��vat p�i vyjad�ov�n� 
tuto jednotku. Ale pou�it� luxu opom�j� biologicky relevantn� 
informaci. Vysokotlak� sod�kov� sv�tla nap��klad p�itahuj� no�n� mot�ly vlivem 
p��tomnosti ultrafialov�ch vlnov�ch d�lek, zat�mco n�zkotlak� sod�kov� 
sv�tla stejn� intenzity, ale neprodukuj�c� ultrafialov� z��en�, je 
p�itahuj� v�razn� m�n� (\mci{Rydell 1992}{Rydell1992}). My zde nicm�n� luxy pou��v�me, jak kv�li pot�eb� 
komunikace s~profesion�ly v~aplikovan�ch oborech, tak kv�li jejich b�nosti 
v~minulosti i~sou�asnosti. Jak se toto pole v�zkumu 
bude vyv�jet, m�lo by se nicm�n� m��it z��en� a~spektrum 
relevantn� pro zkouman� organismy, i~kdy� lux z�stane asi preferovanou 
jednotkou pro komunikaci s~profesion�ly z~jin�ch discipl�n.

Ekologov� tak� m��� dal�� aspekty sv�teln�ho prost�ed� krom� absolutn� intenzity 
osv�tlen�. Pro n�kter� druhy je ru�iv� n�hl� zm�na v~osv�tlen� 
(\mci{Buchanan 1993}{Buchanan1993}), 
tak�e m��e b�t relevantn� procentu�ln� zm�na v~osv�tlen�, tempo zm�ny nebo 
jin� podobn� vyj�d�en�. Ekologov� mohou tak� m��it jas a~jasnost 
sv�teln�ch zdroj�, kter� jsou pro organismy viditeln�. 

\vspace{1mm}

\mysection{Behavior�ln� a~popula�n� ekologie} 

Ekologick� sv�teln� zne�i�t�n� m� prokazateln� vlivy na behavior�ln� 
a~popula�n� ekologii organism� na p��rodn�ch stanovi�t�ch. Jako celek se 
tyto vlivy odvozuj� od zm�n v~orientaci, od dezorientace nebo myln� 
orientace a~od p�itahov�n� nebo odpuzov�n� zm�n�n�m sv�teln�m 
prost�ed�m, kter� pak mohou ovlivnit p��jem potravy, rozmno�ov�n�, 
migraci a~komunikaci. 

\mysubsection{Orientace/dezorientace \\ a~p�itahov�n�/odpuzov�n�} 


Orientace a~dezorientace jsou odpov��mi na okoln� osv�tlen� (tj. 
mno�stv� sv�tla dopadaj�c�ho na objekty v~prost�ed�). Naopak atrakce 
a~repulze se vyskytuj� jako reakce na sv�teln� zdroje samotn� a~jsou tedy 
odpov��mi na jas nebo jasnost zdroje sv�tla 
(\mci{Health Council of the Netherlands 2000}{HealthC}).

\onecolumn

\twocolumn[{%\begin{figure}
%\begin{figure}[htb]
\noindent \includegraphics[width=\textwidth]{fig02}\\[6mm]
%\caption
{Obr�zek 2: \itshape Rozm�st�n� um�l�ch sv�tel viditeln� z~vesm�ru. Vytvo�eno 
s~pou�it�m dat bezobla�n�ch oblast� sn�mk� slab�ho sv�tla, kter� 
po��dil US Air 
Force Defense Meteorological Satellite Program Operational Linescan 
System. Jsou ozna�eny �ty�i typy sv�tel: (1) lidsk� s�dli�t� -- m�sta 
a~vesnice (b�le), (2) ohn� -- definovan� jako pom�jiv� sv�tla na zemi 
(�erven�), (3) plynov� fakule (zelen�) a~(4) siln� osv�tlen� ryb��sk� 
lod� (modr�). Podrobnosti viz Elvidge a~kol. \mci{2001}{Elvidge2001}. 
Obr�zek, zpracov�n� dat a~popis: National Oceanic and Atmospheric 
Administration's National Geophysical Center.\\[7mm]}
\mylabel{obr2}{} \stepcounter{figure}
%\end{figure}
}
]


Zv��en� osv�tlen� m��e prodlu�ovat denn� nebo soumrakov� typy chov�n� do 
no�n� doby zlep�en�m schopnosti �ivo�icha orientovat se. Mnoho  jinak
denn�ch pt�k� (\mci{Hill 1990}{Hill}) a~plaz�  (\mci{Schwartz
a~Henderson 1991}{Schwartz}) se nap��klad �iv� pod um�l�mi sv�tly. 
Schwartz a~Henderson \mci{1991}{Schwartz} to pro plazy ozna�ili za ,,no�n�
sv�telnou niku`` -- ta se zd� b�t prosp�n� pro druhy, kter� ji um�
vyu��t, ale ne pro jejich ko�ist.

Krom� z�sk�v�n� potravy m��e orientace pod um�l�m osv�tlen�m  vyvol�vat
dal�� chov�n�, jako teritori�ln� zp�v u~pt�k� 
(\mci{Bergen a~Abs 1997}{Bergen}). U~severn�ho drozdce mnohohlas�ho
\lat{Mimus polyglottos} same�ci v~noci 
zp�vaj� p�ed sp��en�m, ale po sp��en� zp�vaj� v~noci jen v~um�le 
osv�tlen�ch oblastech (\mci{Derrickson 1988}{Derrickson}) nebo za
�pl�ku. Vliv t�chto sv�tlem vyvolan�ch chov�n� na kondici je nezn�m�.

St�l� um�l� osv�tlen� m��e tak� dezorientovat �ivo�ichy p�ivykl� 
navigaci v~no�n�m prost�ed�. Nejl�pe zn�m�m p��kladem je dezorientace 
�erstv� vyl�hl�ch mo�sk�ch �elv, kter� vyl�zaj� z~hn�zd na p�se�n�ch
pl��ch.  Za norm�ln�ch okolnost� se �elvi�ky pohybuj� pry� od n�zk�ch
temn�ch  siluet (historicky jde o~vegetaci na dun�ch), co� jim umo��uje
plazit  se rychle k~oce�nu. S~osv�tlen�m pl�� p�est�vaj� b�t patrn�
siluety, kter� by jinak byly n�pov�dou k~pohybu,
co� m� za  n�sledek dezorientaci (\mci{Salmon a~kol. 1995}{Salmon1995}). 
Osv�tlen� tak� ovliv�uje chov�n� mo�sk�ch �elv pokud jde o~kladen� 
vajec. (P�ehled vliv� na mo�sk� �elvy viz \mci{Salmon 2003}{Salmon2003} 
a~\mci{Witherington 1997}{Witherington}.)

Zm�ny mno�stv� sv�tla mohou naru�it orientaci no�n�ch �ivo�ich�. Rozsah
anatomick�ch p�izp�soben�, kter� umo��uj� no�n� vid�n�, je �irok� 
(\mci{Park 1940}{Park}) a~rychl� n�r�sty intenzity osv�tlen� p�sob� 
pokles schopnosti vid�n�, ze kter�ho se zrak m��e zotavovat minuty a� 
hodiny (\mci{Buchanan 1993}{Buchanan1993}). Ale nap�. ��by pot�, co se sv�tlu 
p�izp�sob�, j�m mohou b�t tak� p�itahov�ny 
(\mci{Jaeger a~Hailman 1973}{Jaeger}; \myref{obr3}{obr. 3}).

\begin{figure}[tb]

\ing{fig03}{} \vspace{-4mm}
\caption{\itshape
P�itahov�n� �ab ke sv��ce posazen� na mal�m voru. Ilustrace Charlese 
Copelanda, dle pokusu v~severn�m Maine nebo v~Kanad�, jak jej popsal
William J Long \mci{(1901)}{Long}. Na mal� vor se vy�plhalo dvan�ct �i
patn�ct skokan� volsk�ch \lat{(Rana catesbeiana)}, ne� se 
p�eklopil.}
\mylabel{obr3}{}

\end{figure}


Pt�ci mohou b�t no�n�mi sv�tly dezorientov�ni a~zachyceni 
(\mci{Evans Ogden 1996}{EvansOgden}). Kdy� se pt�k dostane v~noci do 
osv�tlen� z�ny, m��e b�t jaksi ,,lapen`` a~neopust� osv�tlenou 
oblast. V~d�sledku toho jsou ovlivn�ny velk� po�ty pt�k� t�hnouc�ch 
v~noci, pokud je pov�trnostn� podm�nky p�ivedou bl�zko ke sv�tl�m, nap�. 
p�i �patn�m po�as� nebo pozd� v~noci, kdy� maj� sklon let�t n��e. 
Uvnit� takov� sf�ry sv�tel se pt�ci mohou sr�et vz�jemn� nebo nar�et 
na n�jak� konstrukce, vy�erpat se nebo b�t uloveni pred�tory. Pt�ci, 
kte�� jsou v~noci v~m�stsk�ch oblastech zastaveni budovami, 
�asto um�raj� p�i n�razech na okna, kdy� se pak sna�� ve dne uniknout. 
Um�l� osv�tlen� p�itahovalo v~noci pt�ky 
ke kom�n�m, maj�k�m (\mci{Squires a~Hanson 1918}{Squires}), 
vys�la��m (\mci{Evans Ogden 1996}{EvansOgden}), 
lod�m (\mci{Dick a~Donaldson 1978}{Dick}),
sklen�k�m, ropn�m t�n�m plo�in�m (\mci{Wiese a~kol. 2001}{Wiese})
a~dal��m struktur�m, co� vedlo k~p��m� �mrtnosti a~tak naru�ovalo 
migra�n� trasy.

Mnoho skupin hmyzu je p�itahov�no ke sv�tl�m, zvlṻ dob�e zn�m�m
p��kladem jsou no�n� mot�li (\mci{Frank 1988}{Frank}). Dal�� taxony, u~kter�ch se
takov� p�itahov�n� projevuje, jsou s��ok��dl�, brouci, 
plo�tice, 
chrost�ci, tiplice, pakom��i, pest�enky, vosy a~kobylky 
(\mci{Eisenbeis a~Hassel 2000}{Eisenbeis}; \mci{Kolligs 2000}{Kolligs}; 
\myref{obr4}{obr. 4}). Atrakce z�vis� na spektru sv�tla 
(sb�ratel� hmyzu u��vaj� ultrafialov� z��en�, kter� p�itahuje nejv�ce) 
a~na vlastnostech dal��ch sv�tel v~okol�. 

Nel�tav� �lenovci se ve sv�ch reakc�ch na sv�tla li��. N�kte�� no�n� 
pavouci jev� negativn� fototaxi (tj. jsou sv�tlem odpuzov�ni), zat�mco 
jin� sv�tlo, pokud je k~dispozici, vyu��vaj� 
(\mci{Nakamura a~Yamashita 1997}{Nakamura}). N�kter� druhy hmyzu maj� 
v�dy pozitivn� fototaxi jako�to adaptivn� chov�n� a~jin� jsou v�dy 
fotonegativn� (\mci{Summers 1997}{Summers}). U~�lenovc� mohou b�t tyto 
odpov�di ovlivn�ny tak� �ast�mi korelacemi mezi sv�tlem, vlhkost� 
a~teplotou. 

Spr�vci
   vyu��v�n� p��rodn�ch zdroj� mohou tyto reakce �ivo�ich� na sv�tlo vyu��t. 
Sv�tla jsou ob�as pou��v�na pro l�k�n� k~rybochod�m, kter� ryb�m 
umo��uj� obej�t hr�ze a~elektr�rny (\mci{Haymes a~kol. 
1984}{Haymes}). Sv�tla mohou tak� p�il�kat ryb� pot�r ke kor�lov�m 
�tes�m (\mci{Munday a~kol. 1998}{Munday}). Vezmeme-li terestrick� 
prost�ed�, dosp�vaj�c� pumy americk�, kter� se rozch�zej� od sv�ch 
matek, se osv�tlen�m oblastem vyh�baj� do 
takov� m�ry, �e Beier (\mci{1995}{Beier}) navrhuje instalaci sv�tel, 
kter� by je odradila od vstupu do habitat� kon��c�ch 
v~oblastech, kde �ij� lid�.

\begin{figure}[b]

\ing{fig04}{}
\caption{\itshape 
Tis�ce jepic pokr�v� zemi kolem ,,bezpe�nostn�ho sv�tla`` na 
Millecoquins Point v~Naubinway na Horn�m Michigansk�m poloostrov�.
}
\mylabel{obr4}{}

\end{figure}


\mysubsection{Rozmno�ov�n�}

Um�l�m no�n�m osv�tlen�m m��e b�t pozm�n�no reproduk�n� chov�n�. Nap��klad 
sami�ky ��by \lat{Physalaemus pus\-tu\-lo\-sus} jsou m�n� vyb�rav� p�i volb� 
same�ka, kdy� je hladina sv�tla zv��en�; lze p�edpokl�dat, �e d�vaj� 
p�ednost tomu, sp��it se rychle a~vyhnout se zv��en�mu preda�n�mu 
riziku b�hem p��en� (\mci{Rand a~kol. 1997}{Rand}). No�n� osv�tlen� 
m��e tak� zabr�nit pohybu oboj�iveln�k� na m�sta a~z~m�st, kde se rozmno�uj�, 
a~to stimulac� fototaktick�ho chov�n�. Bryant Buchanan (soukrom� 
sd�len�) ud�v�, �e ��by v~pokusn�m prostoru zastavily p���c� 
�innosti b�hem no�n�ch fotbalov�ch utk�n�, kdy� sv�tla z~nedalek�ho 
stadi�nu zv��ila z�� oblohy. �ab� ch�r se obnovil, jen kdy� 
byl pokusn� prostor zakryt a~��by p�ed sv�tlem ochr�n�ny.

U~pt�k� jsou zn�my n�znaky, �e um�l� no�n� osv�tlen� ovliv�uje v�b�r 
hn�zdi�t�. DeMolenaar a~kol. \mci{2000}{DeMolenaar} zkoumal vlivy 
silni�n�ho osv�tlen� na b�ehou�e �ernoocas� (\lat{Limosa l. limosa}) 
v~mokr�ch travnat�ch habitatech. Hn�zdn� hustoty b�ehou�� byly 
zaznamen�v�ny po dva roky, p�i�em� se porovn�vala osv�tlen� 
a~neosv�tlen� m�sta v~bl�zkosti silnice a~v~bl�zkosti sv�tel na sto��rech 
instalovan�ch v~mokr� louce mimo dosah vlivu silnice. Pokud se vzaly 
v~potaz v�echny ostatn� faktory habitatu, hustota hn�zd byla m�rn�, ale 
statisticky v�znamn� ni��� a� do vzd�lenosti 300~m od silnice 
a~srovn�vac�ch stanovi��. Badatel� tak� zaznamenali, �e pt�ci, kte�� 
zahn�zdili d��ve, si vybrali m�sta d�le od sv�tel, zat�mco ti, kte�� 
hn�zdili pozd�ji, zaplnili m�sta bl��e ke sv�tl�m. 

\mysubsection{Komunikace}

Zrakov� komunikace uvnit� druh� a~mezi nimi m��e b�t tak� ovlivn�na 
um�l�m no�n�m osv�tlen�m. N�kter� druhy komunikuj� pomoc� sv�tla, a~jsou  
tud�� zvl�t� zraniteln�. Nel�tav� sami�ky sv�tlu�ek p�itahuj�
same�ky a� ze  vzd�lenosti 45~m z�blesky bioluminiscence; p��tomnost
um�l�ho osv�tlen�  dosah takov� komunikace sni�uje. Obdobn�, rozpt�len�
sv�tlo m��e  po�kodit slo�itou zrakovou komunikaci svatoj�nsk�ch mu�ek
(\mci{Lloyd  1994}{Lloyd}). 

Um�l� no�n� osv�tlen� m��e tak� pozm�nit vzorce komunikace coby druhotn�
vliv. Kojoti (\e{Canis latrans}) skupinov� vyj� a~skupinov� �t�kav�
vyj� (yip-howl) v�ce za novolun�, kdy� je nejtemn�ji. Komunikace je nezbytn�  ke sn��en� 
vnik� z~ostatn�ch sme�ek nebo ke shrom�d�n� sme�ky k~lovu v�t�� 
ko�isti ve tmav�ch podm�nk�ch (\mci{Bender a~kol. 
1996)}{Bender}). Um�l� z�� oblohy by mohla zv��it osv�tlen� prost�ed� 
a� k~eliminaci takov�ho vzorce chov�n� v~posti�en�ch oblastech.

Vzhledem k~�st�edn� roli zraku p�i orientaci a~chov�n� v�t�iny �ivo�ich�
nen� p�ekvapiv�, �e um�l� osv�tlov�n� m� vliv na chov�n�. U~n�kter�ch 
druh� to p�edstavuje bezprost�edn� pob�dku k~jejich ochran�, zat�mco pro
jin�  se vliv m��e zd�t p��nosn�. Takov� ,,pozitivn�`` vlivy mohou m�t
ale  negativn� d�sledky v~kontextu ekologie spole�enstev.

\mysection{Ekologie spole�enstev}

Chov�n� projevovan� jednotliv�mi �ivo�ichy jako odpov�� na okoln� 
osv�tlen� (orientace, dezorientace) a~na jas (p�itahov�n�, odpuzov�n�),
ovliv�uj� komunitn� interakce, kup��kladu sout� a~predaci.

\mysubsection{Kompetice}

\begin{figure}[t]

\ing{fig05}{}
\caption{\itshape 
Zoboro�ec �elenkov� \lat{(Tockus alboterminatus)} lov�c� hmyz u~sv�tla 
v~n�rodn�m parku Kibala Forest v~Ugand�.
}
\mylabel{obr5}{}

\end{figure}



Um�l� no�n� osv�tlen� m��e naru�it interakce skupin druh�, u~nich� se 
projevuje d�len� zdroj� nap��� gradienty osv�tlen�. V~p��rodn�ch 
spole�enstvech jsou nap��klad n�kter� doby krmen� rozd�leny mezi druhy, 
kter� preferuj� r�zn� �rovn� osv�tlen�. Rosni�ka h�dav� (\lat{Hyla 
squirrela}) se dovede orientovat a~�ivit p�i intenzit�ch osv�tlen� 
klesaj�c�ch k~$10^{-5}$~lx a~v~p��rodn�ch podm�nk�ch typicky p�est�v� 
s~p��jmem potravy p�i osv�tlenosti nad $10^{-3}$~lx (\mci{Buchanan 
1998}{Buchanan1998}). Ropucha z�padoamerick� (\lat{Bufo boreas}) se �iv� jen p�i 
osv�tlenostech mezi $10^{-1}$~lx a~$10^{-5}$~lx, 
zat�mco ocasatka americk� 
(\lat{Ascapus truei}) se �iv� jen v~nejtmav�� ��sti noci p�i m�n� ne� 
$10^{-5}$~lx (\mci{Hailman 1984}{Hailman}). I~kdy� tyto t�i druhy nejsou 
nutn� sympatrick� (tj. ob�vaj�c� tot� �zem�) a~li�� se v~dal��ch 
rozm�rech sv�ch nik, ilustruj� rozd�len� podle gradientu sv�tla p�i 
z�sk�v�n� potravy.

Mnoho druh� netop�r� je p�itahov�no ke hmyzu, kter� se shroma��uje 
kolem zdroj� sv�tla(\mci{Frank 1988}{Frank}). P�esto�e se m��e zd�t, 
�e to je pozitivn� jev, zv��en� koncentrace potravy prosp�v� jen t�m 
druh�m, kter� vyu��vaj� sv�teln� zdroje, a~mohla by tedy vy�stit ve 
zm�nu struktury spole�enstva. Rychleji l�taj�c� druhy netop�r� se 
shroma��uj� kolem sv�tel, aby se krmily hmyzem, ale jin�, pomaleji 
l�taj�c� druhy se sv�tl�m vyh�baj� 
(\mci{Blake a~kol. 1994}{Blake}; 
\mci{Rydell a~Baag\o{}e 1996}{Rydell1996}).

Zm�ny kompeti�n�ch vztah� ve spole�enstvech se objevuj�, kdy� se denn� druhy 
dost�vaj� do ,,no�n� sv�teln� niky`` 
(\mci{Schwartz a~Henderson 1991}{Schwartz}).
Tento koncept, jak byl p�vodn� pops�n, se t�k� plaz�, ale lze jej 
snadno roz���it na dal�� taxony, jako pavouky (Frank, soukr. sd�len�) 
a~pt�ky (\mci{Hill 1990}{Hill}; \myref{obr5}{obr. 5}). 

\mysubsection{Predace}

P�esto�e se m��e zd�t pro denn� druhy blahod�rn�, kdy� mohou d�le
z�sk�vat  potravu pod um�l�mi sv�tly, jak�koliv zisky z~n�r�stu doby
aktivity  mohou b�t p�ev�eny vzr�stem rizika predace (\mci{Gotthard 
2000}{Gotthard}). Rovnov�ha mezi zisky z~del�� doby krmen� a~rizika 
zv��en� predace je �st�edn�m t�matem pro v�zkum na mal�ch savc�ch, 
plazech a~pt�c�ch (\mci{Kotler 1984}{Kotler}; \mci{Lima 1998}{Lima}). 
Mal� hlodavci se p�i vysok�ch hladin�ch osv�tlen� �iv� m�n� 
(\mci{Lima 1998}{Lima}), takovou tendenci jev� tak� n�kte�� 
zaj�ci (\mci{Gilbert a~Boutin 1991}{Gilbert}),
va�natci (\mci{Julien-Laferri\`ere 1997}{JulienLaferriere},
hadi (\mci{Klauber 1999}{Klauber}),
netop��i (\mci{Rydell 1992}{Rydell1992}),
ryby (\mci{Gibson 1978}{Gibson}), 
vodn� bezobratl� (\mci{Moore a~kol. 2000}{Moore})
a~jin� taxony.

Ne�ekan� zm�ny ve sv�teln�ch podm�nk�ch mohou naru�it vztahy 
pred�tor-ko�ist. Gliwitz (\mci{1986}{Gliwitz1986}, 
\mci{1999}{Gliwitz1999}) popisuje vysokou predaci ryb na zooplanktonu 
v~noc�ch, kdy �pl�kov� M�s�c vy�el (nad h�eben) hodiny po z�padu Slunce. Zooplankton 
se p�esunul ke hladin�, aby se �ivil pod rou�kou tmy, na�e� byl osv�tlen 
vych�zej�c�m M�s�cem a~podroben intenzivn� predaci. Takov� ,,m�s��n� 
sv�teln� past``(\mci{Gli\-witz 1986}{Gliwitz1986}) ilustruje p��rodn� 
v�skyt nenad�l�ho osv�tlen�, ov�em obdoba z~antropogenn�ch zdroj� m��e 
interakce pred�tor-ko�ist naru�it podobn�m zp�sobem, �asto ve prosp�ch 
pred�tora.

Dostupn� v�zkum ukazuje, �e um�l� no�n� osv�tlen� naru�uje vztahy 
pred�tor-ko�ist, co� je v~souladu s~prok�zanou d�le�itost� p��rodn�ch 
sv�teln�ch pom�r� p�i zprost�edkov�n� takov�ch interakc�. V~jednom 
p��kladu se tuleni obecn� (\lat{Phoca vitulina}) shroma��ovali pod 
um�l�mi sv�tly, aby konzumovali juveniln� lososovit� ryby p�i jejich
migraci po proudu;  vypnut� sv�tel preda�n� hladinu sn��ilo (\mci{Yurk
a~Trites  2000}{Yurk}). Na m�stsk�ch nocovi�t�ch vran byla zji�t�na
vy���  intenzita osv�tlen� ne� na kontroln�ch m�stech, nejsp��e proto,
�e to pom�h� vran�m vyhnout  se predaci ze strany sov (\mci{Gorenzel
a~Salmon 1995}{Gorenzel}.  Pou�tn� hlodavci sn��ili potravn� aktivitu,
kdy� byli vystaveni sv�tlu  jedin� t�borov� lucerny (\mci{Kotler
1984}{Kotler}). Frank  (\mci{1988}{Frank}) pod�v� p�ehled predace
netop�ry, pt�ky, skunky, ropuchami  a~pavouky na no�n�ch mot�lech
p�il�kan�ch k~um�l�m sv�tl�m. Zejm�na rtu�ov� v�bojky  naru�uj�
interakci mezi netop�ry a~no�n�mi mot�li se sluchov�mi org�ny 
(konkr�tn� p��alkami podzimn�mi), a~to tak, �e interferuj�
s~t�m, jak p��alky detekuj� ultrazvukov� impulsy pou��van�  netop�ry
p�i echolokaci, co� p��alk�m br�n�, aby podnikly obvykl� �nikov� man�vr
(\mci{Svensson a~Rydell 1998}{Svensson}).

Z~t�chto p��klad� vypl�v�, �e skladba spole�enstev se zm�n� tam, kde 
sv�tlo ovliv�uje mezidruhov� interakce. ,,Trval� �pln�k`` p�soben� 
um�l�mi sv�tly zv�hodn� druhy tolerantn� ke sv�tlu a~vylou�� ostatn�. 
Pokud se nejtemn�j�� p��rodn� podm�nky nevyskytnou nikdy, pak druhy, kter� 
se �iv� nejv�ce b�hem novolun�, by p��padn� mohly b�t ohro�eny, 
vystaveny riziku, �e nezvl�dnou naplnit m�s��n� energetick� rozpo�et. V�sledn� 
struktura spole�enstva by se zjednodu�ila, a~takov� zm�ny mohou pak m�t 
vliv na charakteristiky ekosyst�mu.

\mysection{Ekosyst�mov� efekty}

Pokud se vlivy zm�n chov�n� na sout� a~predaci, vyvolan� um�l�m no�n�m
osv�tlen�m, kumuluj�, mohou naru�it kl��ov� ekosyst�mov� funkce. 
Ilustrac� je pr�nik ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n� do vody a~jeho 
vliv na vodn� bezobratl�. Mnoho vodn�ch bezobratl�ch, jako zooplanktonu, 
se zved� a~spou�t� ve vodn�m sloupci b�hem 24-hodinov� periody, tomuto 
chov�n� se ��k� ,,di�nn� vertik�ln� migrace``. O~di�nn� vertik�ln� 
migraci se p�edpokl�d�, �e vypl�v� z~pot�eby vyhnout se predaci b�hem 
doby, kdy je hladina osv�tlena, tak�e spousta zooplanktonu se �iv� 
bl�zko hladiny jen v~podm�nk�ch tmy (\mci{Gliwitz 1986}{Gliwitz1986}). 
Sv�tlo slab�� ne� od ,,p�lm�s�ce`` ($<10^{-1}$~lx) sta��, aby ovlivnilo 
vertik�ln� distribuci n�kter�ch vodn�ch bezobratl�ch, a~vzorce di�nn� 
vertik�ln� migrace se vskutku m�n� s~lun�rn�m cyklem  (\mci{Dodson
1990}{Dodson}).

Moore a~kol. (\mci{2000}{Moore}) dokumentoval vliv um�l�ho sv�tla  na
di�nn� migraci planktonn�ch perloo�ek rodu \lat{Daphnia} v~p��rod�.
Um�l� osv�tlen�  sn��ilo velikost vertik�ln�ch migrac�, jak co do
rozsahu vertik�ln�ho  pohybu, tak co do po�tu migruj�c�ch jedinc�.
Badatel� p�edlo�ili  hypot�zu, �e toto naru�en� di�nn� vertik�ln�
migrace m��e m�t podstatn�  �kodliv� vliv na zdrav� ekosyst�mu. Pokud ke
hladin� migruje za potravou  m�n� zooplanktonu, mohou vzr�st populace
�as. Takov� rozkv�t �as by pak  m�l �adu ne��douc�ch dopad� na kvalitu
vody (\mci{Moore a~kol.  2000}{Moore}).

Rezonuj�c� vlivy zm�n spole�enstev zp�soben�ch um�l�m 
no�n�m osv�tlen�m mohou ovlivnit ostatn� funkce ekosyst�mu. P�esto�e 
d�sledky zat�m nelze p�edpov�d�t, a~p�esto�e redundance ekosyst�mu
m��e tlumit jeho zm�ny, 
existuj� n�znaky, �e ekosyst�my 
ovlivn�n� sv�tlem 
utrp� 
v�znamn� zm�ny, 
kter� lze p�ipsat um�l�mu osv�tlen� bu� 
samotn�mu nebo kombinovan�mu s~dal��mi poruchami.
I~vzd�len� oblasti mohou b�t vystaveny zv��en�mu 
osv�tlen� vlivem z��e oblohy, ale nejz�ejm�j�� vlivy se objev� v~t�ch 
oblastech, kde jsou sv�tla bl�zko k~p��rodn�m habitat�m. To m��e b�t 
tam, kde jsou v~divo�in� budov�na letoviska, pod�l expanduj�c�ho okraje 
suburbanizace, bl�zko mok�ad� a~�st� �ek, kter� jsou �asto posledn�mi 
otev�en�mi plochami ve m�stech, nebo na voln�m oce�nu, kde osv�tluj� noc
dopravn� lod�, �luny lov�c� s�pie a~ropn� t�n� v�e.

\mysection{Z�v�ry}

Pln�mu rozsahu ekologick�ch d�sledk� 
um�l�ho no�n�ho 
osv�tlov�n� dosud moc nerozum�me.
Je to pole mnoha p��le�itost� pro 
z�kladn� a~aplikovan� v�zkum. Pro zkoum�n� hypot�z vytvo�en�ch 
v~laborato�i jsou nezbytn� studie p��rodn�ch populac�, je pot�eba 
sledovat v~nich vliv lun�rn�ch cykl�, stejn� jako zaznamenat postupn� 
zm�ny. Pokud dosavadn� trend bude pokra�ovat, vliv rozpt�len�ho sv�tla 
na ekosyst�my bude expandovat co do zem�pisn�ho rozsahu a~intenzity. 
Dnes je 20~\% rozlohy Spojen�ch St�t� (bez Alja�ky) vzd�leno do 127~m  
od silnice (\mci{Riiters a~Wickham 2003}{Riiters}). Sv�tlo se ���� pod�l 
silnic a~pod�l ekosyst�m� neovlivn�n�ch zm�nou sv�teln�ho re�imu kles�. 
M�me za to, �e moc ekolog� doposud nedbalo na to, aby uva�ovali
um�l� no�n� osv�tlen� jako 
v�znamn� environment�ln� faktor. A~jsme si jist�, �e ochrana p��rody 
opom�jela zahrnovat no�n� prost�ed� do n�vrhu rezervac� a~biokoridor�. 

�sp�n� zkoum�n� ekologick�ho sv�teln�ho zne�i�t�n� si vy��d� 
spolupr�ci s~fyziky a~in�en�ry na zlep�en� vybaven� k~m��en� sv�teln�ch 
charakteristik na ekologicky relevantn�ch �rovn�ch a~za r�znorod�ch 
ter�nn�ch podm�nek. Badatel� by m�li v�novat zvl�tn� pozornost trop�m, 
kde st�lost vzorc� st��d�n� dne a~noci pravd�podobn� vy�stila v~malou 
���ku nik, pokud jde o~osv�tlen�. Vodn� ekosyst�my rovn� zasluhuj� zv��enou 
pozornost, proto�e p�es �st�edn� d�le�itost sv�tla ve sladkovodn� 
a~mo�sk� ekologii bylo a� dosud um�l� osv�tlen� br�no v~�vahu jen omezen�.
V�zkum vliv� um�l�ho no�n�ho osv�tlen� zlep�� porozum�n� urb�nn�m 
ekosyst�m�m -- ob� sou�asn� m�stsk� lokality N�rodn� 
v�deck� nadace (NSF) zahrnut� do programu
\e{Dlouhodob�ho ekologick�ho v�zkumu} takov�m snah�m ide�ln� vyhovuj�. 

Pe�liv� v�zkum zam��en� na um�l� no�n� osv�tlen� pravd�podobn� odhal�, 
�e jde o~mohutnou s�lu strukturuj�c� m�stn� spole�enstva naru�en�m 
kompetice a~vztah� pred�tor-ko�ist. Badatel� budou p�ed v�zvou rozpl�st 
spolup�sob�c� a~kumulativn� vlivy ostatn�ch slo�ek lidsk�ho ru�iv�ho 
vlivu, se kter�mi bude um�l� no�n� osv�tlen� �asto korelovat, jako 
jsou silnice, expanze v�stavby, hluk, exotick� druhy, masov� odlov 
a~t�ba surovin. Aby to zvl�dli, m�la by b�t m��en� sv�teln�ho naru�en� 
zahrnuta jako rutinn� sou��st monitorov�n� prost�ed�, jako t�eba 
v~N�rodn� s�ti ekologick�ch observato�� (NEON) z��zen� NSF. Lze o�ek�vat, 
�e budouc� v�zkum uk�e um�l� no�n� osv�tlov�n� jako d�le�it�, nez�visl� 
a~kumulativn� faktor naru�uj�c� p��rodn� ekosyst�my a~jako velkou v�zvu pro 
jejich ochranu.

Ekologov� studovali di�nn� a~lun�rn� vzorce v~chov�n� organism� po
v�t�� ��st minul�ho stolet� (viz \mci{Park 1940}{Park} a~odkazy odtud) a~�mrt� 
pt�k� vinou sv�tel t�m�� tak� tak dlouho 
(\mci{Squires a~Hanson 1918}{Squires}). Lid� nyn� tak zm�nili p��rodn� 
st��d�n� sv�tla a~tmy, �e t�mto nov�m podm�nk�m mus� b�t p�izn�na
�st�edn�j�� role ve v�zkumu druh� a~ekosyst�m� sahaj�c� d�l ne� 
k~p��pad�m, kde z�st�vaj� na zemi le�et mrtvoly.

\mysection{Pod�kov�n�}

D�kujeme P.J. DeVriesovi za jeho fotografie, a~B. Tuttlovi a~C. Elvidgeovi 
za satelitn� sn�mek. V�zkum byl z~��sti podpo�en Nadac� v�zkumu 
a~ochrany (Conservation and Research Foundation). Jsme vd��ni za 
p��nosn� koment��e a~rady, kter� n�m dali W. Briggs, B.W. Buchanan, 
K.D. 
Frank, J.E. Lloyd, J.R. Longcore, M.V. Moore, W.A. Montevecchi, G. Perry 
a~M. Salmon. 

